Grace!
Carl?
- Maten er ferdig! - Takk.
La meg gi deg litt påfyll, Jimmy.
Jeg kommer straks med pølsene, Dale.
- God appetitt. - Takk.
Jeg digger det nye håret, Fran.
Har du sett det nye håret hennes?
Å. Flott.
Skal jeg ta det?
Min avdeling. Jeg ordner det.
- Hei, Amanda. - Hei.
Folkens.
Så vi klarte det. Ferdig med videregående.
Er det greit om vi bestiller?
Greit. Hva har dere lyst på?
Og hva har du lyst på?
La meg se. Har du noe spesielt?
Ja visst.
Og jeg har spart et stykke til deg.
Hei, Owen.
Hvordan går det, Grace?
To dager til, bare to dager til.
Vi klarte det!
Ja!
Det vil bli veldig vanskelig ikke å se tilbake på disse årene
som de fire beste årene i livene våre.
Men det finnes en hel verden der ute som bare venter på oss...
Unnskyld. Hei.
Jeg trodde du skulle vente på meg utenfor, pappa.
- En verden... - De har begynt.
En hel verden som venter på at vi skal bidra med vårt.
Gandhi sa en gang:
"Du må være forandringen du ønsker å se i verden."
Gratulerer. Du klarte det.
Du er endelig fri.
Dette stedet!
Jeg har ikke vært her siden jeg ikke besto.
Jeg ble nesten ballets dronning.
Måtte du regjere lenge. Mamma!
Hva er det?
Ingenting.
Men det er barn her.
Hyggelig å se deg også, Meg.
Hva gjør hun her, mamma?
Det er søtt. Hun ville være her.
Gi deg. Du tvang henne.
Skal vi ta et bilde?
Det går bra, Robert. Jeg klarer meg.
Ja, kom igjen.
Mamma.
Denne er din.
Tettere sammen, folkens.
Tettere, Meg, gå nærmere.
Inn med deg.
Bare ta bildet, pappa.
Du må ikke bekymre deg for Grace på denne turen, Pam.
Jeg skal ta godt vare på henne.
Så flott, Emma.
Nei takk.
Greit.
Som du vil.
Mer til meg.
Dette er så flott, folkens. Takk skal dere ha.
Ikke takk oss helt ennå.
Voila!
Jøss.
Likte du den ikke?
Jo, jeg elsker den. Takk, Robert.
Den tar deg til Paris og til NYU til høsten.
Det er en Hartmann.
Den er fin.
Det er en Hartmann.
De er veldig dyre.
Og det er ikke alt.
Det neste er til begge jentene mine.
Jeg må venne meg til å si det.
Robert og jeg har snakket, og vi tenkte...
Ja?
Du og Emma skal jo begge til Paris i morgen.
De vil ikke skjønne hva som traff dem.
Og Meg har fri i sommer.
Og vi tenkte
at dere kanskje kunne gi den nye søster-greia en flyvende start?
Hva snakker dere om? Vet du hva de snakker om?
Nei, det gjør jeg ikke.
Meg skal også til Paris.
Og jeg har oppgradert billettene deres!
Du ville sagt nei.
Nei?
Nei til Bobsey-barna i Frankrike?
Er du sprø? Hvem kan vel si nei?
Du trenger ikke gjøre det.
Gjennom hele videregående klarte jeg bare å tenke,
de få gangene Texas Barbie klarte å møte opp til timen, at:
"Når jeg endelig drar til Europa,
"vil jeg gjøre det sammen med Emma Perkins."
Meg.
Skjønner ikke hvorfor hun drar.
Hun ville hatt det like kjekt i ølteltet på et tivoli.
Gi deg. Det blir moro.
Jeg er ikke Graces barnevakt.
Og vi er ikke søstre, uansett hva
du og Pam gjør med livene deres.
Hvorfor gjør du dette mot meg?
For jeg vet ikke hvordan jeg skal gjøre det bedre.
Du er 21.
Du har ett år igjen på universitetet.
Du har holdt deg inne hver helg siden begravelsen.
Du burde gå ut sammen med venner.
Dra på fester,
leve livet ditt.
Det er det mamma ville ønsket.
Av alle stedene hun dro til,
sa hun alltid at Paris var yndlingsstedet.
Det er iallfall positivt at vi blir oppgradert.
Ikke at det utgjør noen særlig forskjell.
Alt er så mye bedre der borte fra før av.
Alt sammen?
Ja, de har klærne og skoene.
Alt sammen?
Skal du ikke bli med inn?
Ikke dra.
Det er ei uke, Owen.
- Bare bli her. - Du klarer deg.
Og gift deg med meg.
Ja.
Owen.
Ja, det har vært ganske seriøst en stund nå,
og jeg har tenkt på å spørre deg.
- Og hvor er ringen? - Ring...
- Ringen. - Ringen.
La meg spørre deg om noe.
Tror du at du ville fridd til meg i kveld
om jeg ikke var på vei til kjærlighetens by i morgen?
Jeg tror du mener lysenes by.
Endelig skjer det noe stort i livet mitt.
Og du velger kvelden før jeg drar til å spørre?
Jeg har alt jeg trenger i denne bilen.
Hva med deg?
Jeg har aldri vært utenfor Texas.
Aldri.
Nå ja,
så dra, da.
Ha en skikkelig fin tur.
Owen?
Greit.
Da gjør jeg det.
Og jeg sender deg et postkort.
Ja, gjør det, du.
Ja, jeg sa jo det.
Kanskje jeg ikke får det.
Hvor skal du være, da?
I din "lysenes by"?
Jeg er glad i Emma. Jeg elsker at hun er så lystig.
Men du vil ikke at jeg skal dra til Paris alene med henne.
Nei, det vil jeg ikke.
Jeg vet at dere er blitt venner på jobb, men...
Mamma, Emma er venninna mi.
Jeg skjønner det, Grace,
og at Meg ikke er ditt førstevalg,
men å vite at du reiser med en ansvarlig voksen...
Meg er det som kommer etter voksen.
Vær litt sjenerøs.
Du har sett meg.
Jeg har spart til dette, mamma.
Det har fått meg gjennom de siste 4 årene
med heiagjengaktiviteter.
Jeg har fantasert om å gå langs Seinen
og stå øverst i Eiffeltårnet.
Og at alt sammen bare skal
gjøre meg annerledes.
Det er ikke magi, vennen.
Det vil ikke gjøre deg til en helt ny person.
Gudskjelov. Jeg liker den du allerede er.
Du har funnet et helt nytt liv med Robert, mamma.
Og jeg er glad på dine vegne.
Bare la meg dra og finne mitt.
Uten Meg.
Ingen ønsker mer at du skal finne livet ditt.
Jeg må på sykehuset.
Mamma.
Du kan ta imot oppgraderingen eller ei.
Den biten er opp til deg.
Velkommen til Paris.
På fem dager. Vi vil aldri finne alle disse tingene.
Jeg vet at det er mye, Meg,
men det er mye å se. Det er Paris.
10, 11, 12 stopp i morgen.
Du kan ikke se Louvre på 20 minutter.
Det er deres museum. De vet nok hvor lang tid det tar.
Til venstre
lå Notre-Dame,
en av mesterverkene fra...
Vi kommer nok tilbake.
Den veien. Takk.
Sacre-Coeur. Kom igjen. Opp.
Ikke klyp meg.
Miss! Mademoiselle! Den veien.
Hvordan klarer de å gå så raskt?
Tja,
de går ikke med 10 cm lange ludderhæler, for det første.
La meg fortelle deg noe om sko, Meg.
Gjør det ikke vondt,
fungerer de ikke.
Mye bedre.
Takk skal du ha.
Ingen fare, bare hyggelig.
Australsk.
Pass på hvor du går.
Dyrebar last.
Ha en fin dag.
Ikke mer vin. Beklager. Tomt. Ingenting igjen.
Hva er det?
Spis raskt. Fort.
- Nei, jeg kan ikke spise det. - Pardon.
Jeg trenger en gaffel.
- Nå ja... - Spis raskt, er du snill.
Jeg trenger en skje.
Skynd deg, er du snill. Greit. Takk. Til høyre.
Har du ikke bagasje?
"Junior-ambassadørsuiten
"kan by på et luksuriøst opphold, praktfulle dekorasjoner,
"og oser av sjarme."
Oser.
Rommet har ingenting å si.
Det må ha skjedd en misforståelse.
Hva med at du stavrer ned
og ordner alt sammen, en français?
Kan vi bare gjøre det beste ut av det?
Vi kommer knapt til å være her uansett.
Jeg tar feltsenga.
Se.
Jeg har funnet spa-fasilitetene.
Flott. Finn en stikkontakt nå,
for telefonen min dør snart,
og jeg vil ikke gå glipp av at Owen ringer for å unnskylde.
Og når han gjør det,
må dere... Ups.
Lat som om dere virkelig koser dere, greit?
Vi koser oss.
Det er ingen som koser seg.
Hvordan kan du klage?
Jeg forstår at det er greia di, men kom igjen, vi er i Paris.
Bonjour!
Fant en!
Alle sammen av.
Greit.
Jøss.
Vi er virkelig høyt oppe.
Går det bra?
Ja.
Har du vekslepenger?
Meg har.
Hvem er den fyren, Meg?
Hvilken fyr?
Fyren som står og følger med på deg.
Han fyren rett der.
Jøss. Man kan se alt her oppe.
Der er Grand Palais,
der er Invalidedomen.
Der har vi bussen.
Ja.
Hallo igjen.
Hei.
Se, der er Madame Valerie.
Jeg så deg i Sacre-Coeur i går, ikke sant?
Vent litt...
Skal de...
De går.
Jeg heter Riley. Hva heter du?
Meg, bussen kjører!
Unnskyld!
Herregud.
Vent, heisen er rett her borte.
Vi har ikke tid! Unnskyld!
Nei, vent!
Kom igjen!
Skynd dere!
Kom igjen, Emma!
- Stopp bussen! - Vent!
Unnskyld meg.
- Ikke dra! - Vent!
Unnskyld! Vent!
Vent! Nei!
- Nei! - Kom tilbake.
Denne rundturen
er ræva.
Greit, Meg, den er en katastrofe! Fornøyd nå?
Hei, det går bra.
Nei, det gjør det ikke.
Hva feiler det deg?
Jeg er bare ærlig.
Hun har rett.
Jeg har helt på egen hånd valgt den verste rundturen i Paris.
Hvordan valgte du den?
Jeg orker ikke å gjennomgå prosessen akkurat nå, Meg.
Så la oss bare si at jeg er lei meg.
Jeg er lei meg.
Beklager at du sløste bort sparepengene dine, Emma.
Nei, det var du som fikk oss hit.
Jeg er lei meg for at du ble innblandet,
og at jeg må høre om det
hver eneste høsttakkefest og jul
de neste X antall årene.
Grace.
Men mest av alt
er jeg lei meg for at jeg trodde at jeg var typen som kunne dra til Paris.
Unnskyld. Kan vi bare si det sånn?
Hvor langt er det til hotellet?
Vent, hvor går du?
Inn.
Hun er her. Cordelia!
Vær så snill, Cordelia!
Vent, Grace!
Hva?
Hva i helsike var all den...
Stor og fin.
Der er hun.
Ingen billett? Ingen reiseplan?
Beklager, men det finnes ingenting.
Og hvordan skal jeg reise til Monte Carlo i morgen?
Grace, det går bra.
Ja da, Grace, du må bare ta deg sammen.
Ok, kutt ut!
Ikke vær snille,
ikke vær det dere er akkurat nå.
Bare ikke snakk til meg.
Meg.
Disse er av tøy.
Mademoiselle Scott, Mademoiselle Scott... Nei, miss Scott,
la meg forklare.
Jeg har sjekket, og det finnes ingenting. Ingen tegn til noen pakke.
Er det noen her som snakker engelsk?
Er det ikke engelsk vi snakker nå?
Det er meg, Cordelia.
Ja, jeg er ennå i Paris.
Mamma tvinger meg til å gå på en veldedighetsgreie for å reparere ryktet.
Jeg vet ikke. Isbjørner, sultne folk.
Hvor er du?
Mallorca!
Drar jeg nå, kan jeg rekke et fly
og være på stranda i morgen.
Nei, jeg sjekker ikke ut engang.
Mamma vil tro jeg gjør ærendet hennes.
Innen hun finner ut at jeg ikke er der eller her...
Jeg ringer fra flyplassen.
Emma.
Det kan ta litt tid.
Det ser ut til å regne...
Kan du gi meg et håndkle?
...ganske tungt.
Takk for ingenting.
Hvem var den galningen?
Hvem tror hun at hun er?
Stol på oss.
Ta det rolig.
Se på dette. Med håret bakover.
Du ser akkurat ut som henne.
Jeg ligner ikke i det hele tatt.
Du så henne ikke engang.
Jeg hørte henne.
Ja, det er jo det samme.
Det er sprøtt.
- Se hit. - Dere er som tvillinger.
Kutt ut!
Lag skummelt blikk. Gjør det.
Om du bare var britisk.
Stakkar meg.
Mamma vil jeg skal hjelpe folk, fattige folk.
Men jeg hater fattige folk.
Hvordan får du det til? Skikkelig nifst.
Hvem bryr seg?
Låter som en slem Mary Poppins. Jeg liker det, gjør det mer.
Greit. Jeg vil dra til Spania.
Møte vennene mine. Jeg vil ha gullgåsa.
Unnskyld, miss Scott. Gode nyheter.
Budet klarte å finne pakken.
Nei, jeg er ikke...
Hun er ikke...
Det er en misforståelse.
Ja, vi vet det.
Vi er veldig, veldig lei oss.
Pakken kommer i morgen tidlig.
I mellomtiden
har vi funnet, slik du ba om,
en langust på 12 kilo.
Jeg tar den på rommet.
På rommet.
Kan du se for deg å ha et slikt rom og ikke engang bo der?
Ja. Så vi bor ikke her.
Ser du, Meg?
Flott, nå må vi re senga.
Meg, kan du bare...
- Slapp av. - Vi hviler oss bare.
Sjokolade.
Det er som penger.
Kom igjen, Meg. Det har vært en veldig lang dag.
La oss... La oss knyte bånd.
Greit.
Ok.
Bare til det slutter å regne.
Hallo.
Oui?
Oui, oui?
Hva er klokka?
Oui, oui?
Meg.
Meg! Våkne.
Pokker! Hvem sovnet?
Oui!
Hva sa de?
Jeg er ikke helt sikker,
men jeg tror bilen min er her.
Mademoiselle Scott!
Fortsett å gå.
Miss Scott.
Miss Scott!
Pakken din, miss Scott. Pakken din kom i morges.
Ta den. Bare ta den.
Merci.
La oss hjelpe dere til bilen.
Nei! Det går bra.
- Jo, vær så snill! - Takk igjen.
Miss Scott.
Bilen din venter.
Nei takk. Vi går.
Men dere kan ikke gå til flyplassen.
- Flyplassen? - Ja.
Flyplassen. Takk.
Nei! Nei, vi skal ikke...
Au revoir!
De tror virkelig at du er henne.
Hva? Jeg vil vite hvor vi skal.
Vi skal tilbake til den teite turen vår.
Vi skal til Monte Carlo.
Hvor enn det er.
Latterlig.
Hva betyr "privé", Grace? Er det et flyselskap?
La meg se.
Se, Grace vil dra.
Glem det.
Turen er betalt, enten Cordelia reiser eller ikke.
Og hun er uendelig langt borte.
Det er tyveri.
Nei, vi griper øyeblikket.
Vi blir tatt.
Og så kan du si: "Det var det jeg sa."
Den sjansen sier du ikke nei til.
- Takk. - Bare hyggelig.
Varme nøtter.
Jeg skal aldri fly rutefly igjen.
Jeg burde ikke.
Hallo. La oss lese alt om deg.
Vent litt. Er det henne?
Jeg ligner ikke i det hele tatt.
Nei, hun har penere nese.
Den har bedre profil.
"Jetsett-arvingen Cordelia Winthrop Scott..."
Du er arving.
"...ble avslørt av paparazzier i Reykjavik da hun..."
- Escandalo. - Hva?
Cordelia, du er ei slem, slem jente.
Gi meg det.
Hva gjorde jeg?
Hva gjorde du ikke?
- Og jeg er her. - Sent.
Jeg kom allikevel før det lille monsteret.
Se, her er den.
Miss Scott!
På vegne av Marchand familiestiftelse
og Redd barna,
er det en glede å ønske deg velkommen til Monte Carlo.
Jeg er Bernard Marchand, og min sønn, Theo.
Miss Scott.
Og du har tatt med noen venner?
Ja, dette er Emma Perkins og Meg Kelly.
Venner fra statene som jeg fant på veien.
Følg meg.
Beaujolais! Hvordan går det?
Hyggelig å møte deg.
Håper vi ikke forstyrrer.
- Meg snakker fransk. - Jeg forsto nettopp det.
La oss få dere på plass,
så kommer Theo og henter dere i kveld.
Ja, jeg følger dere til ballet.
Dette blir bare bedre og bedre.
Unnskyld, til hva?
Ballet.
Ballet?
Prinsens ball. Som avholdes til ære for henne.
Det ballet.
Ja, det ballet.
- Perfekt. - Denne vei.
Takk. Merci.
Takk.
Merci. Takk.
Vi må komme oss bort herfra.
Hvorfor det?
Alt er betalt. Du går ikke når alt er betalt.
Hva lærer dere på universitet?
Meg har rett, Emma. Dette er for sprøtt.
Vær så snill.
Du kan ikke ta flyet til noen til Monte Carlo...
Men du tvang oss!
...finne ut at de har ball til ære for deg,
og så si: "Å nei, jeg kan ikke!"
Du må gå.
Er dette en virkelig samtale?
Emma,
dette klarer vi aldri.
De vil avsløre meg med det samme.
Det går bra, Grace.
Bare fortsett med aksenten, og stikk nesa i været.
Det kan sikkert Meg hjelpe deg med.
Jeg er ikke med lenger, greit?
Dette var aldri en del av planen. Jeg er ikke med.
Planen.
Vet dere hva problemet med dere er?
At dere er helt like.
- Vi er slett ikke like. - Vi er slett ikke like.
Greit, vil dere ha en plan, unger?
Her er planen.
Vi drar på ballet,
den virkelige Cordelia får skulke i noen dager,
fader Jakob får sin veldedighetspike,
og vi
får alle den ferien jeg fortjener.
Hva sier dere til den planen?
Greit, men jeg sier deg én ting, jeg går ikke i høye hæler.
Grace Bennett
i en Oscar de la Renta.
Jeg har nettopp sminket meg.
Spar tårene til politiet.
Kan du bare slutte å...
Så fint, Meg.
Takk.
Jeg tror min er bak-fram.
Eller kanskje den andre meg har litt mer på hylla.
Det føles bare som om noe...
Mangler?
Kanskje to ting.
Nei. Bare én.
Du er sen.
Han er så slem.
Kommer du?
Takk.
Så utrolig deilig.
Hvordan har Owen det?
Hei, Owen.
Hei, hvordan går det?
Hva hører du fra jentene?
Ikke stort.
Paris er noe for seg selv.
Hvordan det?
Vi kaller det ikke kjærlighetens by for ingenting.
Det er lysenes by.
Hallo.
Hallo, hvem er dette?
Hvem er dette?
Det er Owen.
Er det Emma? Er Emma der?
Hun er...
Hun er hva for noe?
Ikke tilgjengelig for deg.
Ikke tilgjengelig for meg.
Det skal vi nå se på.
Kan du slappe av? Hun henger med frosken.
Jeg trodde du skulle passe på henne.
Nei, nei, nei.
Vi må holde oss fokusert.
Hvorfor det?
Hallo.
Fokuser, Meg.
Du er latterlig.
Hvorfor stirrer folk sånn? Er det noe som vises?
Det er halskjedet.
Donasjonen til fredagens auksjon.
Til fredagens auksjon.
På fredag.
For jeg er jo her
hele uka.
Faren min sier vi kan bygge 20 skoler
med pengene vi samler inn.
Så fantastisk.
MARCHAND-STIFTELSENS UTDANNINGSINITIATIV
Dere forandrer mange folks fremtid.
ROMANIA Utdanningsinitiativ
Det gjør det nesten verdt det å kle seg opp.
Folk ser kanskje på halskjedet ditt,
men jeg har beundret støvlene dine.
- Theo. - Hvordan går det, Dom?
Bra. Og med deg?
Dette er Cordelia Winthrop Scott.
Prins Domenico da Silvano.
Hvordan står det til?
Bra, takk.
Hallo.
- Hei sann. - Ja, hei.
Du skulle vente ved døra, Cordelia.
Ja, men så ville han ha meg med rundt.
Har du lyst til å danse?
Nei takk, Dom.
Han snakker ikke til deg.
Enchantée.
Faren min er veldig takknemlig overfor din tante.
Hun overtalte moren din til å donere.
Min tante?
Alicia Winthrop Scott var gift med din avdøde onkel William.
Hvordan vet du det?
Hallo, det heter HELLO! av en grunn.
Han døde for to år siden på safari.
Hvem? Hva?
Greit, du ble født i Shropshire, foreldrene dine er skilt.
Du gikk på Le Rosey, men du ble utvist
fordi du tente på håret til romkameraten din
mens hun sov.
Cordelia!
Tante Alicia!
Du ser fantastisk ut.
Så flott å se at du er her.
Hvor skulle jeg ellers være enn her,
i Monte Carlo, der jeg skal være?
På ballet mitt, tante Alicia.
Ja.
Jeg ville bare komme og få bekreftet at du var her.
Så din stakkars mor får litt sjelefred.
Hyggelig å treffe deg. Om du unnskylder.
Noe er annerledes ved deg.
Annerledes?
Ja. Jeg klarer ikke å sette fingeren på det.
Folk forandrer seg, tante Alicia.
Det er lov å håpe.
Jeg kjeder meg.
Du kan rapportere at jeg gjør som jeg skal.
Om du unnskylder,
vil jeg gjerne danse.
Unnskyld meg.
Dere står hverandre visst nær.
Er alt i orden?
Jeg er så bekymret for Cordelia.
Hvor lenge blir dere her i Monte Carlo?
Så lenge som mulig, Dom.
Er det sant?
Emma. Vi må gå.
Nei, jeg har det bra.
Emma!
Dom er en prins.
Greit, tanta mi er her.
Tante Brenda?
Hvor da?
Tante Alicia,
som er her for å møte favorittniesa, Cordelia.
Det er ille.
Og vi må bli her til fredag.
Det er bra.
Hun kjøpte det helt.
Ser du? Vi er trygge.
Gi deg, Meg.
Nei, jeg sier jo at hun tror du er Cordelia!
- Du var akkurat sprø nok! - Unnskyld,
jeg skal danse med henne. Unnskyld.
Det var spennende.
Hallo.
Hei.
- Excusez-moi... - Bonjour.
Jeg ser etter en taxi.
- Taxi? - Ja.
Det er en holdeplass der borte. Rett fram.
- Merci. - Bare hyggelig.
Mademoiselle Scott?
Takk.
Dette er så herlig.
På tide å snu seg.
Du må rotere hvert tredje minutt for å få optimal dekning.
Det er en vitenskap.
Biologi er en vitenskap.
Hei, Meg.
Stilig.
Vet du,
jeg har valgt en kjole til deg.
Jeg har fikset øyenbrynene dine.
Hvorfor vil du krangle med meg?
Det vil jeg ikke.
Alltid. Små stikk.
Jeg vet hva du tenker om meg.
Du aner ikke hvor lite jeg tenker på deg.
Der kan du se, hun er ikke fornøyd
før alle rundt henne har det forferdelig.
- Emma. - Tro meg,
jeg glemte deg da du forlot videregående.
Det gjorde alle andre også.
Nettopp.
Og hvem slutter på skolen på grunn av katalogbilder i Dallas?
Jeg var på forsiden.
Av en postordrekatalog. Du innbiller deg ting.
Vet dere hva dette er? Vi hadde en stor kveld i...
Vet du hva problemet ditt er? Du er bare sjalu.
Sjalu? Du er servitør.
Bestevenninna di er 18 år.
- Unnskyld? - Og kjæresten din...
Hva gir deg rett til å...
Emma!
Det var ikke det jeg mente.
Unnskyld meg.
- Meg, hun mente ikke... - Fin venn.
Greit.
Ma petite-amie. Emma. Du svarte telefonen hennes.
Kom igjen, hjelp meg. Hun er forloveden min. Kikk på disse.
Har du sett henne?
Ja, du gjenkjenner henne. Hvor dro hun?
Men hun har dratt.
Ja...
Men hvor?
Hei, Meg.
Riley?
Hei.
Du følger vel ikke etter meg?
Følger etter?
Nei. Nei, jeg...
Går det bra?
Det går bra med meg.
Så hvor er bussen?
Den kjørte uten oss for lenge siden.
Den dumme bussen.
Cordelia!
Hei. Hva skjer?
Du er sent ute.
Til hva da?
- Er du... - Hva?
Du høres... Noe er annerledes.
Chip-chop, spit-spot, kom igjen, la oss dra!
Av sted! Kjapt, kom igjen!
La oss kjøre.
Greit.
Har noen kjøpt blomster?
Meg?
Grace?
Meg.
"Emma, vennligst tillat meg..."
"Jeg henter deg 20.00. Domenico."
Takk.
- Greit. - Ja?
Det er dette du har ventet på.
Sett i gang. Dette vil jeg se.
Jeg mener bare...
- Greit, jeg prøver. - Greit.
Vil du?
Klar?
Sett i gang.
- Sånn. Der har vi det. - Du kan det faktisk.
Så bra.
Bonjour, Lucille, dette er mademoiselle Scott.
Lucille tar seg av deg, hun viser deg rommet.
Hvor skal du?
Jeg må skifte.
- Skifte? - Vi ses på banen.
Cordelia!
Der er du jo.
Tante Alicia.
Jeg skulle gjerne blitt her og snakket,
men jeg må skifte, så...
Sett på maken!
Merci.
Polo. Hvor vanskelig kan det være?
Hei! Vi skal den andre veien.
Nettopp. Hjemme kommer de bort til meg med ballen.
Nettopp. Andre veien. Greit.
Til høyre.
Niesen din spiller entusiastisk.
Hun er vanligvis mer raffinert enn entusiastisk.
Det var bra.
Takk.
Så du bare reiser dit du vil?
Ja, det er tanken.
Hvor lenge?
Jeg skal si ifra når jeg er ferdig.
Og foreldrene dine synes det er greit?
Jeg tror de bare var glade for å se meg gå ut derfra.
Sa de at du aldri ville kunne gå igjen?
Jeg har aldri vært flink til å bli fortalt hva jeg skulle gjøre.
Men jeg lå på ryggen på sykehuset i et år sammenhengende.
Jeg hater sykehus.
Lagkameratene kom på besøk i begynnelsen,
men etter hvert
ble jeg bare en påminnelse om hva som kunne skje med dem.
Et leit fall,
et treff på feil sted, så spiller du aldri rugby igjen.
Uansett
virket det å reise rundt en stund
som den beste måten å finne tilbake på.
Du savner moren din.
Jeg finner ikke veien tilbake.
Jeg dro til sykehuset for å besøke henne hver dag hun var der.
Nesten to år.
Det er lang tid.
Ikke lang nok.
Alle var så hyggelige og forståelsesfulle og trøstefulle, og...
Jeg ville bare skrike.
Gjør det.
Kom igjen. Skrik.
Bare gjør det.
Jeg skal ikke engang høre på. Jeg hører ikke.
Jeg kan ikke.
Kom igjen, treff ballen. Cordelia!
- Hva? - Ballen. Slå den!
Dette er Cordelia.
Hallo?
Hvem er dette?
Kan jeg? Jeg vil veldig gjerne børste henne.
- Ja vel? - Ja, jeg tar henne.
Merkelig.
Du har ikke hatt for vane å rydde opp etter deg selv.
En ny tid, en ny meg.
Du ser ut til å ha fått en ny venn.
Ja. Er hun ikke vakker?
Husker du den skjønne ponnien du hadde da du var liten?
Hva var det den het igjen?
Gi deg. Barndommen min! Du vet jeg aldri ser bakover.
Du husker jo den lille svarte
med den hvite stjerna i pannen.
Ja.
Den med stjerna.
Jeg kalte ham Blaze.
Blaze?
Jeg burde få henne inn i stallen, så...
Likheten er slående.
Men Cordelia bruker engelsk sal.
Og du lærte å ri på westernsal, om jeg ikke tar feil.
Gud forby.
Jeg er bare litt ute av trening.
Dette er et nytt lavmål, selv for Cordelia.
Å leie en dobbeltgjenger for å ta hennes plass
ved en veldedighetstilstelning som arrangeres kun for henne,
mens hun er ute og fester.
Jeg vet ikke om det er sjampanjen
eller sollyset som påvirker deg.
Jeg ringer vaktene med det samme.
Nei, det kan du ikke. Tilstelningen!
Hør, jeg lover
at jeg skal gjøre alt som forventes av Cordelia i morgen.
Jeg vil ikke å stå i veien for å hjelpe barna.
Vil du?
Alicia.
Ingen må noensinne få vite det. Er det klart?
Krystallklart.
Her er dere. For et herlig par.
Jeg gratulerte nettopp Cordelia.
Ambassadøren er klar.
Skal vi gå?
Hvis du roter dette til, må dere svare for meg.
Begge to. Si det videre.
Bling, bling, bling, bling, bling, bling, bling...
Hvem gjemmer du deg fra?
Hei.
Du rir veldig bra.
Det er én av to ting faren min lærte meg.
Og den andre?
Det er faktisk nyttigere enn du skulle tro.
Nei, sånn. Hold fingrene sånn,
og så krøller du tunga, sånn.
Prøv du.
Elendig.
Jeg skal jobbe med det.
Det bør du.
Du er ikke som jeg ventet.
Nei vel?
Du er annerledes.
Annerledes?
Annerledes er bra.
Er det?
Du får meg til å synes det.
Du får meg til å føle meg annerledes.
Unnskyld.
Hvorfor det?
Jeg føler det samme for det meste.
Samme folk, samme samtaler, samme fester.
Ingenting av det betyr noe.
Men du hjelper folk.
Du skaffer penger, du bygger skoler.
Skulle ønske jeg var del av noe så viktig.
Men det er faren min. Det er ikke meg.
Jeg gjør ingenting.
Jeg har aldri besøkt de skolene.
Jeg har aldri vært i Afrika eller Romania.
Jeg bare jukser meg gjennom det.
Jeg vet hvordan det føles.
Men det er ingenting falskt ved deg.
Jeg vil vise deg noe.
Takk.
Og så skal vi møte vennene hans,
og så skal vi danse!
Hva har skjedd med deg, Meg?
Jeg vet det.
Unnskyld.
Det samme.
Hei, kompis.
Hva?
Halskjedet.
Der har vi den Meg jeg kjenner.
Hva tenkte du på?
Hold på stilen, Meg.
Går det bra?
Ja. Jeg har det perfekt.
Første klasse.
Jerome.
Merci.
Unnskyld.
Det finnes folk til det.
Ja, jeg vet det.
Gi meg hånda di.
Takk.
Jøss.
Jeg prøver å imponere deg.
Så langt går det bra.
Da jeg var liten, hadde jeg en snøkule med Eiffeltårnet,
og når du trakk den opp, spilte den
La Vie En Rose.
Og når jeg ristet på den, glitret det i snøen inni den.
Det var magisk.
Akkurat som dette.
Bare vent.
Se på denne.
Dette er fantastisk!
Jeg har hatt det kjempeflott i kveld.
Jeg også, Cordelia.
Jeg må fortelle deg noe, Theo.
Ja visst.
Hei, god kveld.
Kanskje i morgen.
Greit, i morgen.
Vi ses på auksjonen, ikke sant?
Bonsoir.
Emma?
Jeg er her inne.
- Hei. - Hei.
Domenico?
Hva er det du ser på?
Grace Kelly.
Du vet på Hastings Avenue,
hvordan alle husene ligger langt fra gata?
Med lange stier og store plener og innkjørsler.
Jeg har alltid lurt på hva slags folk som bodde der.
Sånne folk som har
dimmere på lysene.
Jeg tenkte at jeg og Owen
skulle bo i et slikt hus en dag.
Det er helt sprøtt.
Det er ikke sprøtt.
Så dumt.
Jeg trenger ikke et flott hus.
Jeg trenger bare Owen.
Hva om jeg har tabbet meg ut?
Emma...
Hei.
Ikke bekymre deg.
Greit?
Vi finner ut av det.
Det gjør vi alltid.
Jeg vet det.
Så hva er det?
Jeg bare...
Jeg finner endelig en fyr som liker meg for den jeg er,
og så er jeg ikke engang meg selv.
Men jeg føler at jeg er det når jeg er med ham.
Hvis Theo finner ut av det, vil han hate meg.
Tro meg, Grace.
Straks han får kjenne den virkelige deg,
den Grace som jeg kjenner,
vil han skjønne hvor heldig han er.
Tror du det?
Jeg visste det straks jeg så deg.
Du har en lys fremtid.
Vent.
Hvor er Meg?
Lukk øynene.
Gjør det.
Hvor fant du den?
Til deg.
Løp.
Hei!
WINTHROP-SCOTT GIR BARNA EN JUVELSJANSE
- Bonjour. - Bonjour.
Her bor jeg.
Opp til den gamle Grimaldi-suiten.
Bor du her?
Ja. Jeg ble liksom oppgradert.
Tilbudet gjelder ennå, Meg.
Det er ikke like flott som dette.
Det er et sted i Toscana.
Du bare slår opp teltet rett på stranda.
Og
det er godt selskap der.
Skulle ønske jeg kunne.
Toget går klokka 12.00, hvis du skulle ombestemme deg.
Ombestem deg.
Ha en fin tur.
Du også, Meg.
Meg?
Hei!
Hvor har du vært?
Kan du slappe av? Det går bra, nå er hun her.
Det sto millioner i artikkelen, Emma.
Ja, jeg hørte deg de første hundre gangene.
På halsen min.
Jeg slapper ikke av før det er tilbake i skrinet.
Hva er det dere snakker om?
Kan du bare gi henne halskjedet?
Hvilket halskjede?
Riley!
Det er i sekken hans. Jeg la det der for å være sikker!
Ryggsekk? Vent!
Vent! Hva?
Hvem sin ryggsekk?
Riley sin.
Så Riley har det. Hvor bor han?
Ingen steder. Han er reist.
Har han stjålet halskjedet?
Nei, Emma. Han stjal ingenting.
Han tar toget til Italia.
Tuller du?
Klokka 12.00.
Hvor langt er det til togstasjonen?
Cordelia!
Hva gjør hun her?
Mademoiselle Scott.
Romnøkkelen.
Raskere.
Unnskyld.
Puta der.
Så lakenene.
Ingen på Mallorca visste...
Cordelia?
Nettopp.
Cordelia.
Vent litt, Victoria.
Ja?
God morgen.
Jeg glemte hvor mye jeg hatet franskmennene.
Ikke tenk på det, engang.
Shanghai?
Kan du vente på meg?
Jeg har en kjedelig auksjon å ta meg av.
Jeg antar...
La oss bare...
Jeg skulle ha en suite.
Sett dem der.
Vent.
Stavros skal være her, ikke sant?
Jeg ser ikke båten hans.
Han er på Mykonos.
Mademoiselle?
Vent litt.
Ja?
Hvis du er ferdig, kan du gå.
- Kom igjen. - Klarer ikke røre meg.
- Kom igjen! - Du må bevege deg!
Gjør det! Kom igjen.
Greit.
Herregud.
- Ikke se ned. - Unnskyld.
Jeg så ned.
Greit.
Jeg får ikke puste.
Kutt ut, Emma. Det er over!
Ro deg ned.
Den er låst.
Kom igjen.
Den er også låst!
Å nei.
Nei. Meg!
Nei, vent!
Vent!
Nei! Vent!
Nei!
- Toget. - Halskjedet.
Riley.
Ja, jeg er her, mor.
Så urettferdig. Jeg får aldri treffe vennene mine.
Jeg gjør aldri det jeg vil.
Når skal jeg få min sjanse?
Vet du hva?
La oss bare ta et tog og dra.
Jeg kan ikke.
Jeg lot som om jeg var henne, og nå har jeg mistet halskjedet.
Du mistet ikke halskjedet hennes.
Det gjorde jeg.
Nei, jeg.
Jeg løy
til Theo, om alt sammen.
Jeg må dra tilbake.
- Hva? - Jeg må ordne dette.
Eller iallfall prøve.
Greit.
Greit, vi drar tilbake.
Vi forklarer. Kanskje hun forstår.
Sikkert.
Kan du være litt positiv?
Én kveld på byen, og se på deg.
Takk.
Unnskyld.
Jeg lurte på om du kunne si meg
hvor Grimaldi-suiten er.
Unnskyld.
Hallo?
Dette er Cordelia Winthrop Scott.
Jeg er blitt ranet. Tilkall politiet.
Ranet! Jeg ringer securité.
Nei, politiet! Ring politiet!
Ja, securité.
Nei, jeg sa politiet! Ring...
Glem det! Jeg gjør det selv!
Securité.
Mademoiselle Scott?
- Hallo, Francois. - Hei.
Trenger du fremdeles securité?
Nei, nei.
Er du fremdeles ranet?
Nei, nei.
- Det er jo sprøtt. - Ja!
Politiet? Jeg ringer angående et ran på Hotel de Paris.
Dette er Cordelia Winthrop Scott.
Er noen blitt ranet?
Nei, ingen.
Theo! Ingen er blitt ranet. Vi har det bra.
Men du...
Hvordan går det?
Leker du med meg?
Leker? Nei.
Dette føles nemlig som et spill.
Det er ikke et spill. Ikke for meg.
Men jeg må fortelle deg noe.
Og det skal hun.
Senere.
Men auksjonen!
Tilbake om 10 minutter.
Jeg kommer straks tilbake.
Greit?
Den begynner om fem minutter. Fem minutter, mine damer.
Jeg forstår meg ikke på kvinner.
Helt fin pære.
Grimaldi.
Riley!
Meg!
Halskjedet!
Ikke ring!
Bonjour.
Hei. Jeg leter etter denne jenta.
Har du sett henne?
Oui.
Du kom tilbake.
Jeg fant halskjedet ditt.
Tenkte jeg kunne prøve å overbevise deg igjen.
Vent på meg i lobbyen.
Skal bli.
- Ikke gå. - Jeg går ingen steder.
Unnskyld.
Stopp en halv, kompis.
Sier du at Emma bor her?
Jeg sa jo det. Mademoiselle Scotts venn.
Unnskyld meg.
Unnskyld.
Endelig...
Vi kan forklare.
- Hør... - Spar det til politiet.
Vent. Politiet?
Vær så snill!
Men det er her. Jeg har det.
Nettopp! Du har det!
Dette var ikke planlagt.
Det var bare en forveksling.
Det er ulovlig å utgi seg for å være andre,
og jeg setter strek for det med det samme.
Men auksjonen...
La meg forsikre deg om at det ikke blir noen auksjon nå.
Hei! Folk regner med henne!
Eller deg... Hva?
Det er ikke mitt problem.
Ikke rør telefonen.
Ellers skjer hva?
Jeg lover, det er bare en falsk alarm.
Hun sa at alt var i orden.
Quoi?
Men hvorfor snakker jeg engelsk?
Nei!
Slipp meg.
Hva gjør vi nå?
- Cordelia? - Mademoiselle?
Hjelp!
Åpne døra, mademoiselle!
Bare et øyeblikk.
Gi meg...
Bonjour.
- Hallo. - Hei.
Mademoiselle.
Excusez-moi. Noen ringte. Har det vært et ran?
Nei. En misforståelse.
Ser dere?
Ja, hun fant ikke halskjedet.
Hva? Hvor er hun?
Her er jeg.
Der er hun.
Bonjour, mademoiselle.
Bonjour.
Kan du hjelpe meg, Theo?
Jeg klarer ikke feste det.
Men vi hørte jo et skrik.
Da hun fant halskjedet,
akkurat nå, ble hun så, så lykkelig.
Hva er det som foregår?
Lettet.
Virkelig?
Ja, jeg beklager at jeg har kastet bort tiden deres.
Nå ja,
tillat meg å følge deg, mademoiselle, bare i tilfelle.
Kan du det? Jeg er nok dessverre allerede sent ute.
Ikke sant, Theo? Theo?
Kommer du, Meg?
Ja.
Rett bak deg.
Hvordan går det der inne?
Det går bra.
Vi driver og blir kjent.
Vi...
Vi slipper deg fri så snart auksjonen er over.
Jeg er straks tilbake.
Kom igjen.
Lov meg
at uansett hva som skjer,
vil du tenke på jenta du viste fyrverkeriet til.
Det var meg.
Grace? Meg!
Owen! Hva gjør du her?
Hva er greia... Hvor er Emma?
Hun er oppe.
Er alt i orden, Meg?
Ja, alt i orden.
Hvor da oppe?
Tro meg, du vil ikke gå opp dit.
- Meg? - Ja?
- Kommer du? - Jeg kommer.
Hvorfor snakker hun slik?
Hun gjør ikke det.
Bare bli her, begge to.
Hei, du.
Tredje etasje. Grimaldi-suiten.
Hva sa du til ham?
Det går bra, han venter med Riley.
Miss Cordelia Winthrop Scott.
Vi fikser dette.
Jeg er virkelig glad for at du kom, Meg.
Dette ville jeg aldri gått glipp av.
Dere slipper aldri unna med dette.
Vi har sluppet unna med dette i dagevis, kjære du.
Dere... Hva?
Ikke kødd med Texas.
Emma.
Owen?
- Hva gjør du... - Hva gjør du her?
Hva jeg gjør her?
Hva jeg gjør her? Jeg har
løpt over hele Paris og lett etter deg.
Hei.
1000000 euro.
1500000.
Vi har et bud på 1,5.
1700000.
Fantastisk!
1700000.
Hører jeg to?
Dro du helt til Paris for meg?
Jeg vil ikke miste deg, Emma.
Kanskje jeg prøvde å holde deg tilbake.
Jeg var nok bare bekymret for
at straks du så alt som fantes her,
ville du ikke komme tilbake.
Owen...
Og jeg er lei meg for det,
for jeg vil ikke holde deg fra noe bedre.
Du fortjener det beste, Emma.
Men jeg har allerede det beste.
Å ja?
Ja.
Hva var det?
Så, Paris. Ganske fantastisk, ikke sant?
Hva var det?
- Hva da, kjære? - Du hørte det.
- Nei. - Er det noen der inne?
Hva? Om det er noen her inne? Nei.
Hva er det som foregår, Emma?
Å, pokker.
Grace?
Vi har et bud på 2,5.
Hvem byr 3000000 euro?
Ja?
Det er for mye.
Mesdames et messieurs, hvem tar oss til 3000000?
Kan jeg få...
Unnskyld, vær så snill.
Men
hva er galt, min kjære?
Det går bra.
Det er noe jeg må si.
Selvfølgelig.
Hva er det, Cordelia?
Gandhi sa en gang...
Gandhi?
...at du må være forandringen du ønsker
å se.
Halskjedet er ikke mitt.
Nei, det er mitt.
Arrester henne, hun er en bedrager.
Arrester henne.
Det er sant. Jeg er ikke Cordelia Scott.
Ser du?
Jeg er bare ei vanlig jente fra Texas.
Jeg er ikke spesiell,
men jeg hadde sjansen til å være det,
selv om det bare var for et øyeblikk, og jeg tok den.
Det gjorde vi alle sammen.
Og vi er lei oss.
Jeg vet det jeg gjorde var galt,
og jeg forventer ikke at dere skal tilgi meg.
Men det var ikke løgn alt sammen.
Jeg trodde du var annerledes.
3000000 dollar.
Owen.
Vi kommer fra Texas, vi gjør det stort.
Han har ikke penger.
Se på dem, ingen av dem har det.
- Arrester dem. - Det går bra.
Unnskyld, jeg mente ikke...
Dere kom alle sammen hit for å hjelpe barna.
Ikke la min tabbe komme i veien for det.
Jeg fortjener kanskje ikke deres hjelp,
men det gjør de.
6000000 euro.
Jeg vil gjerne by 6000000 euro
for halskjedet...
Tante Alicia?
...rundt den unge damens hals,
hvem hun nå enn er.
Hva er det du gjør?
Jeg gjør akkurat slik hun ba meg om.
Jeg hjelper til.
Solgt for 6000000 euro til miss Scott.
Ja!
Nei! Men?
Takk.
Hvorfor står du bare der? Arrester dem!
For hva da? De virker hyggelige.
De stjal halskjedet mitt.
Men det er jo her, ikke sant?
Tja, men de kidnappet meg og bandt meg.
Men du er også her.
Jeg ser ikke noe problem, alle er lykkelige.
Unnskyld meg, men jeg er ikke lykkelig.
Det kan jeg ikke gjøre noe med.
Hvor skal vi dra nå?
La oss dra hjem.
Jeg vet ikke, Meg. Har du virkelig tenkt på dette?
Nei! Ikke i det hele tatt.
Men hva sa du til faren din?
Jeg sa at jeg skulle ringe hver dag,
at jeg ikke kom til å si alt jeg gjorde,
at jeg kom tilbake i august,
og så
la jeg på veldig raskt.
Du,
ta vare på søsteren min.
Dyrebar last.
Sjåføren min kjører dere til flyplassen.
Farvel, turtelduer.
Vær så snill å si til Theo at jeg sa farvel.
Det skal jeg gjøre.
Og at han hadde rett.
Jeg er annerledes.
Han vet det.
Men jeg skal si det.
Takk.
Farvel.
- Au revoir! - Vi snakkes.
Au revoir.
Hei, mamma.
Ja, vi hadde det helt fantastisk.
Såre enkelt.
Prøv den.
Hei, Grace, jeg trenger noen til å stikke på postkontoret.
Jeg kan gjøre det.
Det var det.
Ja, greit.
Nå skal jeg vise deg fundamentet til den nye stadionen,
som muligens er ferdig i slutten av måneden.
Vi får ny belysning i alle klasserommene,
og datamaskinene kommer i september.
Superbe. Flott.
Takk skal du ha.
Så hva synes du?
Nå ja,
det er forbløffende.
Dette følger samme modell som du så i Rajasthan.
Er dette sovesalen?
Ja, for rundt 100 barn.
Og på andre siden har vi hagen.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Grace!
MARCHAND-STIFTELSEN
Grace!
Theo.
Hva gjør du her?
Jeg jobber.
Hva gjør du her?
Jeg er frivillig.
Jeg tror ikke vi har hilset skikkelig før.
Jeg er Grace Bennett.
Theo Marchand.
Hyggelig å treffe deg.
Norwegian